Tidigare:
-Ni måste se det här. -Han är bara ett barn.
Vad tusan har ni gjort?
Först dödar han i stan och nu här. Vad planerar han?
Elena har tagit fram akter på fientliga rackor, som Zachary Cain.
Ingen hatar oss mer än Daniel Santos.
-En ny racka är i farten. -Det finns nån som känner dem.
-Karl Marsten. -Vem bet honom?
-Du dödade tre oskyldiga. -Man knäcker dem så lätt.
Har du sett deras blick innan de dör?
-Stryk rackan från listan! -Nån väntar på mig.
Ge mig en kram.
Jag åker hem i morgon.
Jag behövde få vara ensam med dig.
-Vad är det? -Vi måste åka tillbaka.
I traditionens namn, liksom våra förfäder och efterkommande-
-samlas vi här i dag för att ta farväl av vår flockbroder.
Pete...var en på miljonen.
Han gjorde det mesta av livet, varje dag och natt.
Att få vara din familj var en heder.
Jag har så många underbara minnen av Pete.
Det här livet... har inte alltid varit lätt för mig.
Pete hjälpte alltid mig igenom det.
Pete gjorde alla runt sig lyckligare.
Jag kommer att sakna dig som fan.
Din död var inte förgäves.
Pete ville sprida kärlek.
Han mördades av ett monster som hatar oss och allt vi står för.
-Rackan som dödade Pete. -Han hånar oss.
Antonio, Nick och Logan går österut. Vi kommer in från väster.
-Var är han? -Han var nyss här.
Petes jacka. Han leker med oss.
Vi har tappat spåret. Han är borta.
-Vi kan fortfarande hitta honom. -Han smiter medan vi förvandlar oss.
Antonio har rätt. I kväll sörjer vi Pete.
I morgon jagar vi.
-Jag hörde när du kom. -Tack.
-Kunde du sova? -Nej.
-Vill du prata om det? -Om vad då? En racka dödade honom.
-Förlåt mig. Det är bara... -Svårt. Jag vet.
Vår värld har sina egna regler, men jag förstår det inte.
Varför Pete?
Han var på fel ställe vid fel tid, eller så valde de honom.
-Det sänder ut ett jäkla budskap. -Att vi är sårbara?
Flockens styre har utmanats.
Jag vet inte om jag kan åka hem förrän det här är över.
Har du pratat med Philip sen vi åkte?
Vad säger jag? Att min flockbroder har dödats av en racka?
Ännu en sak jag inte kan dela med mannen jag älskar.
Få det ur systemet nu, innan du åker hem.
Det ska jag.
-Har du sett Jeremy? -Ja, han är därute.
Du...
Du vet väl att jag finns här för dig?
Ja. Tack.
Pete älskade den här platsen.
Här.
En sån livskraft...
...reducerad till en handfull aska.
Jag har aldrig sörjt en familjemedlem förut.
Den enda begravning jag har varit på var mina föräldrars.
-Jag förstod inte ens vad som pågick. -Du var fem år.
Jag övertygade mig själv om att jag skulle vakna en morgon-
-och då skulle de vara där. Vid liv.
Att förlora Pete rör upp känslor som jag inte förstod som femåring.
Allt jag gick miste om utan en familj.
Kom.
Elena...
Vi kan aldrig ersätta din familj-
-men här finns alltid folk som älskar dig och vill ta hand om dig.
Jag hör inte hemma här.
Du är en viktig del av livet här.
Våld och död?
Och kärlek, och en familj. Livet går ut på att hitta en balans.
Det är inte lätt att leva mellan två ytterligheter.
Jag vill inte vara fast mellan två ytterligheter!
-Jag vill ha ett normalt liv! -Jag förstår din ilska.
Klart att jag är arg! Hur kan du vara så likgiltig?
-Tänk om det var jag som låg i urnan? -Skulle jag då känna sorg?
Sörja dig? Som mitt eget barn.
-Skulle du hämnas min död? -Blodtörst ligger inte i din natur.
Och det hatar jag. Jag hatar allt som har hänt här!
Det gör ingen nytta.
Tror du inte att jag vet det?
-Jag har aldrig sett dig så här. -Nån jag älskar har mördats brutalt.
Lugn. Jag vill inget illa.
-Vi brukade prata om sånt här. -Vi var aldrig bra på att prata.
"Prata" kanske är fel ord.
Vi löste våra problem genom att stanna i sängen hela helgen.
Det var förr. Allt är annorlunda nu.
Det behöver det inte vara.
Det är knappast rätt tillfälle för den här konversationen.
Jag kom inte hit för att prata. Du driver bara ut ilskan på ett sätt.
Clay...
-Vi springer. -Det är ljust ute. Jägarna då?
Vi håller oss i den norra delen. De ser oss aldrig.
Elena... Våra nerver är på helspänn. Vi behöver det här.
-God morgon, sheriffen. Är ni klara? -Nära nog.
-Nu när vargen är död är allt över. -Jag hoppas det.
-Ett par frågetecken återstår. -Som vad då?
Vi vet att pojken inte dog här, utan nån annanstans.
Varför skulle vargen döda ett barn och släpa med sig kroppen hit?
-Bra fråga. -Tack. Jag har en till:
-Har ni några fiender? -Inte vad jag vet. Hurså?
Pojken dödades av en varg, men kroppen dumpades här.
-Varför skulle nån göra så? -Jag lever på att måla tavlor.
Konsthandlare må vara skoningslösa, men det här är inte deras stil.
Vi är enstöringar, det vet ni.
Ja, men vi har fyra dödsfall, en saknad och bevis som inte går ihop.
-Jag vill bara reda ut saken. -Hör gärna av er.
Elena...
Jeremy vill prata med oss.
-Får jag byta om först? -Helst inte.
Clay!
-Hade ni två trevligt? -Vad ska det betyda?
Du vet, en trevlig springtur. Leka i skogen, nosa på varandra...
Vi sprang. Inget mer.
Elena får gärna springa runt näck, men du kan väl klä på dig?
-Logan känner sig otillräcklig. -Överför inte dina komplex på mig.
-Hej. Hur är livet i storstan? -Bra, men din sida av sängen är kall.
-Jag saknar dig med. -Hur är allting där?
-Ledsamt. Vi planerar begravningen. -Jag kan vara där på nån timme.
Tack, men här är så rörigt och... Hur går det med vodkakampanjen?
Bra, när det kreativa är klart blir den rätt fantastisk.
-De sa nåt om vargar på nyheterna. -Vargar?
En varg hade visst dödat folk på en rejvfest.
Visst ja. Du vet hur pressen är, de förstorar upp allting.
Men de dödade vargen, allt är lugnt. Hur går det med bröllopet?
Jag lägger mig inte i, för mycket östrogen för min smak.
-Du överger väl inte mig? -Aldrig i livet. Jag kommer.
-Håll ditt löfte nu. -Så länge du håller om mig.
Det ska jag nog greja.
-Vi ses snart. Hej då. -Hej då.
En kropp dumpas på vår mark. Pete har dödats.
Inte en ny racka, utan två. Varför? Varför nu?
-Det måste vi ta reda på. -Har du nån plan?
Minns du när flocken hade liknande problem senast?
Det var många år sen. Vi var i Nick och Clays ålder.
Din far var alfahanne.
Det var förr, på rackjaktens tid.
Vi började med de lägst stående och jobbade oss uppåt.
Tills alla rackorna underkastade sig flockens regler.
Det är alltså planen, full rackjakt?
En del av mig vill slakta varenda racka.
Petes död hade kunnat undvikas.
-Jag blev försumlig. -Klandra inte dig själv.
Jag är alfahanne. Det är mitt jobb att skydda flocken.
Vi förlorade en broder eftersom vi underskattade hotet.
Vi misstänkte alla en rebell, men verkar ha nåt större emot oss.
Men sorg och hämndlystnad får inte förmörka vårt omdöme.
Det är vi som är flocken - Du, jag, grabbarna och Elena.
Ja, du är alfahanne. Vår ledare.
Men vi står tillsammans i det här.
Kom.
Clay.
-Det i morse... -Visst var det skönt att springa?
Ja, men allt annat var ett misstag.
-Var det? -Ja.
-Du förstod väl det? -Visst, älskling.
Hur vill du göra? Ska vi börja spilla rackblod?
Inte än. Vi vet för lite och kan inte riskera fler förluster.
Jag kanske letar efter syndabockar.
Det vore dumt att förarga rackor som inte bär nån skuld.
-Vad vill du att jag ska göra? -Red upp Petes affärer.
-Jag har redan börjat. -Bra.
Kontakta de andra flockfamiljerna.
Om rackorna bara angriper Stonehaven, försöker de störta mig.
I så fall är vi beredda på dem.
-God morgon, Emerson. -Karen!
-Tänker du äntligen testa gösfiske? -Nej, inte än.
En vacker dag ändrar du dig, och då har jag det perfekta betet:
Saltlöja, mitt eget recept. Så bra att det är kriminellt.
Tur att du inte är sheriff längre.
Okej.
Du kom inte hit för att prata fiske.
Vad vet du om familjen Danvers?
Ett intressant gäng. Du har säkert hört alla rykten.
Maffia, djävulsdyrkare, sexsekt...
-Har jag missat nåt? -Nej, du fick nog med allt.
-Hade du nåt samröre med dem? -Jag besökte bara Stonehaven en gång.
Nåt år innan jag gick i pension. En elmontör jobbade på deras mark.
Karlen bara försvann. Vi hittade hans skåpbil i en ravin.
Men ingen hörde av honom igen.
-Var familjen Danvers inblandad? -Vi hittade aldrig nån kropp.
Jag vet inte om ett brott begicks, men vissa spekulerade.
Han kanske såg nåt i Stonehaven som han inte borde ha sett.
-Hurså? Har du problem med dem? -Nej, men nån har det.
-Menar du Richardsons grabb? -Han dumpades på Stonehaven.
Antingen har mr Danvers fiender, eller så bär nån i stan agg mot dem.
Det är nåt med den där familjen som inte stämmer.
Jag kände likadant i 30 år.
För all del, titta närmare på dem, men var försiktig.
Du vill inte sluta som elmontören.
-Jag kan ta hand om mig själv. -Var försiktig ändå.
Antonio tar hand om Petes affärer och informerar de andra familjerna.
Vi har två rackor att ta itu med.
Först tar vi reda på vem rackan på festen var och vem som bet honom.
Nick, du och Logan vänder upp och ned på hans hotellrum. Gör rent efter er.
-Uppfattat. -Jag ska föreläsa på en konferens.
-Jag kan åka dit själv. -Okej.
Var mycket försiktiga, allihop. Vi trodde att hotet var över.
Pete fick sota för vårt misstag. Nu vet vi bättre.
Clay och Elena åker in till stan. Känn av stämningen.
-Se om ni kan spåra mördaren. -Är han där, så hittar vi honom.
Jag vill ha honom levande. Uppfattat? - Clay?
Ja.
Samma rackvittring som i går.
Vi åker och tar den jäveln.
Jag fattar inte att killarna på rejvfesten dödades av en varg.
-Så slumpmässigt! -Dessutom var de i vår ålder.
Hela grejen gör mig deppig. En dag lämnar jag Bear Valley för gott.
Killen vid disken är snygg.
Blondinen är säkert hans fru. Han har en vigselring.
Men inte hon. Kolla in kroppsspråket, de är garanterat ovänner.
-Är du klar snart? Det här ger inget. -Inte?
Missade du att jag har en beundrare vid dörren?
-Hon är precis din typ. Ha så kul. -Kanske en annan gång.
Tjenare.
-Jag har inte hört av Braxton. -Han sover väl ruset av sig.
Nej, han skulle leta efter hunden och snacka med Danvers.
-Han sitter där. Du kan fråga honom. -Jag gör nog det.
-Vi ska gå. -Minns du vår polare Braxton?
Killen som inte hade pli på sin hund. Vad är det med honom?
-Han är borta. Det vet du kanske. -Varför skulle vi göra det?
Inte vet jag. Han skulle åka ut till er och göra upp.
-Åkte han ut till Stonehaven? Sen då? -Det vet vi inte. Därför frågar jag.
Jag har inte sett till honom. Men hälsa att jag gärna "gör upp".
-Vi är inte färdiga. -Jo.
Vi är ledsna att din vän saknas, men gör inte saken värre.
Försiktiga med de där!
-Ursäkta, jag söker Peter Myers. -Han har tagit ledigt.
-Vet ni var han finns? -Nej. Vad gäller saken?
Rich DeMartini, FBI.
-Dave Winslow, jag är turnéledare. -Petes namn dök upp i en utredning.
-Vad för sorts utredning? -Vi samarbetar med narkotikaroteln.
Kontakta mig om ni hör av mr Myers. Byrån uppskattar ert samarbete.
-Inga problem. Räkna med mig. -Tack.
Pete, det är Win här. Nån snubbe från FBI vill snacka med dig.
Jag vet inte vad du sysslar med, men du kanske borde åka ut och resa.
Lunchen är serverad. Kalkon på rågbröd, extra pickles.
Du är en ängel. Ska inte du äta?
Det är onsdag i dag: Citronvatten och rivna morötter.
-I kväll får jag frossa i broccoli. -Du behöver inte banta.
Säger mannen som inte måste dejta-
-eftersom han har det perfekta förhållandet.
På tal om det, var tusan är Elena? Hon ska hjälpa mig med modevisningen.
-Hon är på en familjebegravning. -Familj?
-Visste du heller inget? -Nej.
-Ni har varit vänner i snart ett år. -Det är du som ligger med henne!
Några hemligheter skadar inte, men att gömma en hel familj?
-Jag blev rätt paff. -Konstigt att hon inte har sagt nåt.
Elena har en osynlig gräns. Går man över den, drar hon sig undan.
Det är inte sunt. John gjorde så, och en dag packade han sina väskor.
-Det här är inte samma sak. -Jag vet att ni är kära.
Dålig kommunikation är ett tecken på att man glider isär!
Min lillasyster ger mig kärleksråd.
Och? Det var jag som rådde dig att dumpa Julie Hamilton.
-Jag var tio år. -Hon var inte rätt för dig.
Men jag vet att Elena är det.
Så bräcklig är hon inte. Sätt dig ner och prata med henne.
-När blev du så smart? -Vi kvinnor kan våra saker.
Folk är arga och misstänksamma.
Braxtons försvinnande lär bara förvärra saken.
-Rackan har väckt ont blod. -Därför måste vi göra slut på honom.
Tack för hjälpen därinne. Skönt att du fortfarande bryr dig.
Ett slagsmål är det sista vi behöver.
-Jag kan faktiskt tygla mitt humör. -Du har visst mognat på sistone.
Fick du korn på nåt?
Svårt att säga, spåret är svagt. Kom.
-Han kan fortfarande vara kvar. -Tar du första eller andra våningen?
Om han är smart, bor han längst ner. Då kan han komma och gå som han vill.
-Bottenvåningen, alltså. -Om han är smart, sa jag.
Jag slår vad om att han inte är det. Du tar bottenvåningen.
Hördu... Vi är ett team.
-Reder jag inte mig själv, eller? -Vad snackar du om?
Jag kanske behöver din hjälp.
Vi kollar runt.
Han är visst inte smart. Deon dödar väderkornet.
Typiskt nybörjarmisstag.
-Ännu ett korkat misstag. -Hans klippbok.
En kvinna i Dayton. Mördaren greps aldrig.
En sjuksköterska i Milwaukee, en student i Cleveland...
Alla är kvinnor, och alla har torterats och mördats.
Titta här.
-En troféjägare. -Först rackan på festen och nu detta.
-Nån gör om mördare till varulvar. -Och släpper lös dem på oss.
Du är långt hemifrån, vovven.
Zachary Cain.
Hör på...
Det är nåt som inte stämmer. Cain är för dum för att smida planer.
Den andre måste vara den nya rackan. Han som dödade Pete.
-Vi gör oss kvitt dem nu. -Jeremy vill ha dem levande.
Det blir svårt när de är två stycken.
Saken blev precis mer komplicerad.
Karl Marsten?
Ni är visst svårhittad.
Och så var de tre.
När började rackor gadda ihop sig? Jeremy måste få veta det här.
-Luktar ni? -Vi har sällskap.
Vänta på hans befallning.
Fan också.
Är det din cologne?
-Idiot. -Ja, din idiot!
Clayton Danvers och...Elena Michaels!
Vilken berusande doft. Hon hade väl lämnat flocken?
Jag vädrar bara din jävla deodorant!
Du är en idiot som hyrde rum här. Alla ska bo på lagret.
Jag behöver mitt eget utrymme.
Jag ska vara tydlig, Thomas LeBlanc: Vi skapade dig. Du gör som vi säger.
Jag hittade dem i den döda rackans hotellrum.
-Fängelsemodell. -Jaså?
"Hixons kriminalvårdsanstalt" står stämplat på insidan.
-Han rymde alltså från fängelset? -Ja.
-Varför behöll han skorna? -Han är en samlare.
Skorna är en trofé från rymningen, hans triumf över systemet.
De här tre männen rymde från Hixon för tre månader sen.
Det är han, rackan från rejvfesten.
Scott Brandon. Han avtjänade livstid för en rad våldtäkter och mord.
Marsten och Cain förvandlar dem till varulvar.
Jag får inte ihop det.
Cain är inte smart nog, och Marsten är en ensamvarg.
-Han jobbar inte ensam längre. -Marsten pratade om ett lager.
Först skapar de nya rackor.
Sen riktar de uppmärksamhet på oss, och inskränker vår frihet.
Därefter angriper de oss direkt och dödar Pete.
Det här är inga vanliga rackor, utan kallblodiga mördare.
-Röjer de undan oss, blir det kaos. -Utan flocken kan rackorna löpa amok.
Med tiden blottas vårt samhälle för resten av världen-
-och människan svarar med det hon är bäst på: Krig.
Det skulle inte vara över förrän ena sidan var utplånad.
-Vi kan inte låta det ske. -Det finns bara en sak att göra.
Vi begraver dem.
-Är du redo för det? -Om det är vad som krävs.
Det är dags att gå ut i strid.
Jag öppnar.
-Doktorn. -Daniel Santos.
Har du ett ögonblick?
Vi går in. Clay och Elena tar dörren, jag och Nick rummet bredvid.
-Och om rackorna är här? -Ta dem levande.
Vi ska försöka.
Allt vad vi kan.
Trevligt ställe det här.
Lavendel. Tar din flickvän ett bad?
-Jag var precis på väg ut. -Jag vet.
Förste talare på psykologikonventet. Imponerande.
-Särskilt för nån i din ålder. -Vad gör du här?
-Jag ville prata om Stonehaven. -Varför med mig?
Du är en förnuftig kille.
Dessutom hatar familjen Danvers mig.
Ryktet om attackerna har spridit sig.
-Mördarna jobbar visst i tandem. -Rackor slår inte ihop sig.
-Inte förrän nu. -Varför?
Nån gång tröttnar de på flockens regler och gör uppror.
Det borde du begripa, doktorn.
Tja, du förstår hur rackor resonerar.
Du kanske ser mig som en racka.
Men innan du kom in i bilden tillhörde jag flocken.
Min familj kan spåras i generationer. Farfars farfar var alfahanne.
Vad vill du mig?
Prata med Jeremy och Clay. Jag vill återvända till Stonehaven.
-Din relation till Clay, då? -Han dödade min bror.
Men jag är villig att ha överseende med det.
Vi lägger det förflutna bakom oss och kämpar sida vid sida.
Clay!
Gick det bra? Hela stan hörde det där, vi sticker.
Det är Petes.
Pete...
JAG VILL HA MIN KLIPPBOK, SUBBA
Låt honom försöka.